Vilken åktur, grabben.
Gil?
Gil, var är du?
Hej, pappa. Beklagar att jag inte kunde följa med. Tidsresor är knepiga.
Energin är så labil att man bara kan ta en tur och retur-resa genom tiden.
Jag har installerat en tidskondensator i mina vingar.
Den är programmerad att ta dig dit jag...
Du måste stoppa den först hajtromben och alla...
Du måste färdas i 141 km/h för att aktivera tidsvirveln och resa vidare.
Lycka till, pappa. Semper parata.
Åh, nej... April! Var är säcken? April? April?
Hallå! Släpp den där!
Kom tillbaka!
Ge mig den där!
Ge tillbaka den!
Vad glor du på?
Jaha, hej...
Kanske inte.
Jag sa ju åt dig att ge mig den där.
Nu gör du mig bara sur.
Den är min.
- Nova... - Hej, Fin.
- Du är död. - Du är sen.
Jabba dabba... doo!
- Tjena, Fin. - Bryan?
Välkommen till förhistorisk tid. Långt från nån basebollstadion.
- Du är också död. - Näpp.
Ja, det är förvirrande, men vi lever.
Det är grejen med tidsresor. Ibland är man här, ibland är man där.
Ibland fastnar man i 1955, och ens mamma försöker hångla med en.
- Vi har väntat på vår sista gängmedlem. - Ett gäng?
Inget riktigt gäng. Det är svårt att hitta matchande kläder.
Vilka andra är här?
April på en dinosaurie. Jaha.
Kom nu.
Fin!
- Är det verkligen du, April? - Ja, det är jag.
- Du är inte en robot? - Varför skulle jag vara en robot?
Jo, min hand, men...
- Men du dog ju? - Gil räddade mig.
Precis innan skytteln slog ned räddade vår son mitt liv.
Han räddade oss alla och skickade oss till den här tiden.
- Vi har väntat på dig i ett år. - Tidsresor är knepiga.
- Men nu är vi här. - Ett helt år?
Jag trodde vi aldrig skulle ses igen. Men jag har nåt att berätta.
Jag lärde mig flyga en dinosaurie. Hon heter Ptara.
- För att hon är en pterodaktyl. - Pteradon. Hon har svans.
- Om ni är här, är Gil också här? - Man kan bara resa tillbaka en gång.
Så därför försvann han när vi landade. Varför här?
För att göra det vi är bäst på: att rädda världen.
- Och stoppa den första hajtromben. - Enligt Gil kan vi då stoppa alla.
Det är som dominobrickor. En fäller en annan, och sen en till, och en till...
Tills man bara har en hög brickor. Fy för domino.
Världen har redan utplånats en gång. Vi kan knappast göra det värre.
Vi kan råka utplåna oss själva.
Se det så här: vi är i stort sett döda ändå, så det är ett extraliv.
Jag vet att du överlevt att bli uppäten av flera hajar, Fin.
Men jag har blivit äten och utskiten av flera dinosaurier.
Det har varit tufft.
- Ge mig kondensatorn. - Den är i vingarna.
- Gil programmerade den. - Din grabb är imponerande.
Annalkande fara!
Fan!
Se upp!
- Meteoriter! - Ja, som de som utrotade dinosaurierna.
Meteoriterna kommer att döda oss om vi stannar här.
- Fin, titta! - Där har vi den....
Den första hajtromben.
Jag behöver en större motorsåg.
Tiden rinner iväg!
- Fin, jag hoppas du har en nödplan. - Vi kommer på nåt. Som alltid.
- Vi stoppar hajtromben med meteoriter. - Det låter ju enkelt.
De kan funka som bomberna som sprängde hajtromben i Los Angeles!
Nu blir det åka av.
- Första åkturen på en pterodaktyl? - Ja.
- Är du rädd? - Absolut inte.
Ducka!
Slå in meteoriterna i hajtromben! Flytta er åt vänster!
Ptera, klipp till eldklotet!
- Vi behöver större ammunition. - Eller en större explosion.
- Jag kommer strax tillbaka. - Fin, nej!
- Vad gör du? - Han är bara Fin!
- Fin! - Fin!
- April, håll dig nära honom. - Ska jag styra?
Nej!
Middagsdags!
Du klarar det, Fin! Kom igen!
- Gil, det är pappa! - Gil!
- Du klarar det! - Gil är säker! Hajen exploderar snart!
Bryan, fram med slagträt!
Ja!
- Det funkar! - Hajtromben har försvunnit!
- Det är en tidstromb. - Nu tar vi en tidsresa.
Den första hajtromben stoppades. Vi klarade det.
Men var är vi?
Är det där ett slott?
Heliga kosmos.
Gör det, då! Kom igen, ta i! Dra!
Du tråkar ut mig, försvinn!
Näste man. Allvarligt, den här killen? Är han den utvalde?
Vad bra det går, raring.
Se, en drake!
Draken kommer att äta upp oss allihop!
Fullträff.
Tiden är inne.
- Gil måste vara här nånstans. - Ptera klarade sig.
Jag sa ju att jag borde ha styrt.
Nu förde vi faktiskt en pterodaktyl till tvåtusentalet.
Jag menar, det kanske inte var det smartaste vi gjort.
Varför glor i på mig som om ni inte sett mig förr? Det är jag, Bryan!
Inte riktigt, Bryan. Jag tror att det hände nåt i tidshoppet.
- Vad då? - Vi tar det sen. Vi har större problem.
- Vem skjuter pilar på oss? - Vi stoppade ju hajtromben.
- Så vi borde vara hemma. - Det här är inte hemma.
Det är nåt som inte stämmer.
- Hallå, du där! - Gör mig inte illa!
- Frodo! - Ta allt. Förtrolla mig inte!
Ja, det bevisar att vi inte är hemma.
Vi tar på oss de här kläderna så att vi passar in.
Det kommer någon.
Halt! Ni är den magnifika Morganas fångar.
Okej, hörni. Det här grejar jag.
Ni tycker säkert att det ni tänkt säga är väldigt viktigt.
Ned på knä för Morgana!
Vad sägs om en vits?
Hallå!
- Vi är inte fienden. - Ni talar om allians, men har en drake.
Var försiktig, Fin!
Morgana! Lägg ned dina vapen, enligt kungens befallning.
Vilka hemska ord.
Min förbannelse på dig, och dig, och dig.
- Och särskilt dig, din caca fuego. - Var inte så barnslig.
Hejdå!
Följ med mig. Det är alldeles för farligt att stanna här.
Skynda och träffa min herre. Er ankomst är förutspådd.
Känns som hajtrombväder.
- Vi stoppade väl hajtromberna? - Och trodde att vi var hemma.
Skynda!
Välkomna till Merlins slott. Kom.
Nova, titta.
- Ni bär husets Shepards märke. - Jag är en Shepard.
Min herre...
Det här är Gils handstil. Jag har sett det här förr.
Sir Gil är väldigt konstnärlig.
- Samma bilder som under Stonehenge. - Merlin förklarar allt.
- Stilla! - Merlin.
- Tillåt mig presentera... - Sir Gil Shepards föräldrar.
Jag hämtar honom och berättar att familjen han letat efter i åratal -
- nu istället har hittat honom.
- Er son har studerat för mig i tio år. - Har han varit här i tio år?
- Han har lärt mig mer än jag honom. - Fin, titta!
Det är Einstein-Rosen-bryggan.
- Och det här är ett maskhål. - Hur vet du det?
För att jag är fysiklärare!
Det var därför Gil valde mig. För att jag vet saker.
Nyckeln är höga hastigheter, alltså väldigt snabba, roterande vindar.
- En tromb. - Ja!
- För att öppna bryggan. MVG. - Och därmed göra tidsresor möjliga.
Gil! Mäster Gil!
Kom tillbaka. Era föräldrar har anlänt!
- Varning. Hajtromb formas. - Vad har du i säcken?
- Fara! - Vi tar det sen.
Du har varit sjukt fixerad vid säcken sedan vi besegrade dinosaurien.
- Vad har du i säcken egentligen? - Nova!
Hajtromb formas!
- Allvarligt, Fin, var försiktigare. - Du är kär i ett robothuvud.
Aj.
- Är det här jag? - Det som var kvar när Jorden utplånats.
Du offrade dig själv för att rädda mig.
Det är inte äkta. Det är en robot.
- Så i framtiden var jag bara ett huvud? - Du skulle inte få reda på det så här.
- Det där gör ont. - Aj!
Kanske kan hennes teknologier hjälpa oss återvända hem.
Så nu blir det bråk för att huvudet är svartsjukt.
Jag ville inte skrämma dig, så jag gömde det.
Det är ingen fara. Jag förlåter dig.
- Men ljug inte för mig igen. - Nej.
Men jag bär henne.
- Mäster, vi måste söka skydd. - Var är min son?
Jag såg honom segla ut, och plötsligt föll det hajar från himlen.
Jag visste att det inte skulle vara så enkelt.
Gil är på väg rakt mot hajtromben!
- Vänta, stanna! - Nej, flytta på dig.
- Ser han dig fortsätter han leta. - Det är just det vi vill.
Men återförenas ni nu slutar han leta efter er.
Och då finns ni inte i framtiden. Vi kan alla sluta existera.
Jag förstår att känslorna styr er just nu, men tänk efter.
Varför reser Gil genom tiden?
- För att vara med oss. - Hittar han oss, så slutar han leta.
Er son har redan skapat oreda i tid och rymd.
Vem vet vad som kan ske om någon annan dras in.
- Hajtromben kommer hitåt. - Då tar vi itu med det.
Kom med mig.
- Jag är tillbaka! - Morgana.
Jösses, Winter, hur är det med dig? Du ser fortfarande så...
...alldaglig ut. Inse att jag är en tia, och du är typ 1392.
Hade inte Merlin skickat dig till de vandödas rike?
- Det var fullt. Får jag komma in+ - Absolut inte.
- Släp fram dem! En hajtromb är på väg! - Just precis.
Din löjliga tilltro till vetenskapen är för svag för att stoppa det som hotar.
Jag har magin på min sida, och en trolldryck som kan stoppa hajarna.
Så om vi kan jobba ihop, kan vi lösa det snabbt och enkelt.
Jag begär bara att ni använder er... vetenskap -
- för att frigöra Excalibur.
Magi fungerar inte på en sådan mäktig klinga.
Då så, Morgana. Vi går med på det.
- Då går vi och har ihjäl några hajar. - I de där kläderna?
Du kommer att behöva se lite mer ridderlig ut.
- Slutet är nära! - Spring!
Ska det bli något hokus pokus så är det här rätt läge.
- Vad hände? Vad gjorde du? - Det jag alltid gör. Vinner.
- Drakhajar? - Lycka till med det.
Hejdå!
Hajspett!
Jag har en plan. Skydda slottet Camelot, så ses vi där.
Djävulen har återvänt!
Flytta på er!
Vilken tur att du är kvar.
Jag trodde inte att jag skulle dö så här.
Avfyra katapulten!
Din! Vi behöver något starkare för att stoppa den här hajtromben!
- Varför inte? - Vänta!
Bara en hedervärd person kan dra svärdet från stenen!
Det är min födslorätt!
- Ducka! - Åh, nej...
Av med rustningen.
Tidsvirveln börjar stängas. Fem minuter och 57 sekunder kvar.
- Hon vill att vi tidshoppar. - Vi behöver fart.
- Jajamän. - Åh, nej.
Kom igen, kom igen.
Ta det lugnt, Frodo. Beklagar kläderna.
Klara.
Avfyra den!
Vi rör oss för långsamt!
Vem behöver vetenskap när man har en drake?
- Gick det bra, April? Nova? Bryan? - Ja.
Jag har haft ont i ryggen i åratal, men nu känns det bra.
- Bryan, du är tillbaka. - Va?
- Du är inte kvinna. - Minns du inte det?
- Nej. - Så går det när man reser i tiden.
Så varje gång vi hoppar så förändras allt?
Tidsresor är riskabla. Gör vi det vi ska kan vi ställa allt tillrätta.
- Men tänk om vi gör fel? - Eller om det här fel och det var rätt.
Vi tar det sen. Vi måste ta reda på var vi är och hitta Gil.
Britterna kommer! Britterna kommer!
- Vi kommer aldrig igenom den stormen. - Kanske kan vi utnyttja den.
Hajarna kommer! Hajarna kommer!
Hajtromben är långt borta, men kommer den närmare ligger vi illa till.
- En hajtromb under revolutionen... - ...innebär att den inte blir av.
- Då kommer USA inte att finnas till. - Eller vi.
Kom igen!
Det här är ett misstag. Vi är på er sida, vi är amerikaner.
Jag vill tala med ert befäl. Det gäller liv eller död.
Jösses Amalia, ta och lugna ned er!
Benjamin Franklin. De här människorna påstår sig vara våra allierade.
Tack, menige Jebediah Clarke.
- Är ni verkligen Jebediah Clarke? - Ja, det är jag.
Vad då? Får jag inte hälsa på min farfars farfars farfars far?
- Nej. - Vilka är ni, och vad gäller det?
- Vi behöver använda era kanoner. - Våra kanoner?
Det här är general George Washington, inte nån te-och kakleverantör.
Kom ut och lek!
Britterna kastar flygande hajar på oss!
Och snart lyckas de, om ni inte lyssnar på oss.
Vi kan hjälpa er besegra britterna och hajarna.
Stå inte bara där. Gå in.
Ge mig den där.
Det är ett vapen från framtiden med teknik ni inte kan förstå.
General Washington.
Det sägs att britterna har en hajarmé, och ni en plan för att stoppa dem.
Britterna styr inte hajtromben.
Om jag minns historien rätt, och som historielärare bör jag göra det -
- så har ni kanoner från Fort Ticonderoga och hit.
Med kanonerna kan vi förstöra hajtromben och döda hajarna.
- Kaptenen söker er, sir. - Kom in.
- Washington? - Hamilton.
- Washington? - Hamilton!
Det är jättesvårt att få biljetter till er musikal.
Vilka är det här?
Ni har redan artilleriet på plats, låt oss visa er rätt position.
Jag ville inte berätta det, men vi är från framtiden.
Vi har inte tid. För iväg dem och se till att de avrättas hövligt.
Vad sägs om det här, då? Ni, general Washington, är på 1-dollarssedeln.
- Grattis. - Du milde.
Hamilton, har du en, du med? Det betvivlar jag.
Ju mer vi dividerar, desto mer tid har hajtromben att besegra er.
- Arrestera dem! - Och då förlorar vi alla.
General Washington, lite fakta om ert förflutna. 1743 dog er far. Ni var 11.
Sen åkte ni till Barbados och fick smittkoppor.
Och ni var föräldralös, men om ungefär 240 år blir ni en riktigt bra sångare.
Hur vet ni allt detta?
För att jag är historielärare, och ni är min historia.
Hur blir det?
Hamilton, jag anser att de ska få de kanoner de behöver.
Vi har en hajtromb att besegra.
- Hallå, låt mig hjälpa till. - Försvinn.
- ag accepterar inte ett nej. - Ta den här.
Okej.
Ge fyr!
Ja!
- Tack. - Det här kan låta vansinnigt...
Jag vet att ni är vansinnig, men jag tycker ändå om er.
Okej. Ja, okej.
Lyssna nu! Vi måste avfyra alla kanoner precis vid blixtnedslaget.
Då blir kanonkulorna elektrifierade -
- åker in i hajtromben och spränger alla hajar!
Jag har stoppat fler hajtromber än jag vill komma ihåg.
Man hinner inte tänka på hur vansinnigt det är, bara agera.
Vi kämpar inte bara för vårt land, utan hela mänskligheten.
Vilka är med mig?
Bara ladda kanonerna!
Alla på baserna, slutet av nionde inningen.
- De är laddade! - Tre, två, ett...
Ge fyr!
Reträtt! Reträtt!
Gud signe USA.
Britterna retirerar. Där fick ni, era rödklädda mesar!
- Var är Nova? - Hon gick iväg med menige Clarke.
Ni räknar ut hur vi kan uppnå hög hastighet. Jag återkommer.
Sådär. Stort tack, jag uppskattar det.
Det var underligt.
Vänta. Jag tar hand om den där.
Bra jobbat idag.
Jag bjuder på nåt att dricka, menige Shepard.
- Jag har ett fordon åt er. - Hästarna kan inte komma med.
Men jag har något mycket kraftfullare åtanke.
Är det kanske ett brev till din farfar?
Ja, faktiskt. Vill du läsa det?
Ja.
- Du varnar honom att inte fiska. - Då kan ingen haj döda honom.
Då slutar du bekämpa hajar och grundar inte hajtornadosysterskapet.
- Och då räddar du inte min familj. - Det är dags att rädda min familj!
Och hans kanske inte ens får brevet, men jag var tvungen att försöka.
- Nej, vi kan inte manipulera ödet. - Manipulera ödet?
Vi deltog just i USA: s revolution. Det är ju att manipulera ödet.
Nej, vi stoppade en hajtromb så att historien inte förändrades.
Din farfar dog inte i en hajtromb.
- Vi kan inte förändra hans öde. - Vid nästa hopp kanske jag inte finns.
Och tänk att jag sprang på min anfader. Jag kanske inte får en sån chans igen.
Min farfar uppfostrade mig, och jag förändrades när han dog.
Så jag offrar vad som helst för en dag till med honom.
Tyvärr, Nova. Det går inte.
- Jag är ledsen. - Vet du vad, Fin?
Jag är ledsen. Du kan inte styra mig eller mitt öde.
Jag vet bara att en blixt har mer kraft än vi har -
- men inte hur jag fångar dess kraft.
Jag vet vad problemet är. Det som saknas...
...är nyckeln.
- Ben gav oss sin vagn! - Hoppa in med er!
In med er. God dag.
- Det var en ära att träffa er. - En historisk dag.
Minsann.-Kom nu, Bryan.
Tyvärr, Fin, jag kan inte.
- Vad pratar du om? - Därför valde Gil dig som ledare.
Du är alltid redo att bekämpa nästa hajtromb.
Men jag blir bara trött.
Efter förra hoppet var jag inte mig själv. Jag kan inte ta den risken.
- Bryan, du kan inte stanna här. - Jag undervisade historia i 25 år.
Nu är jag redo att uppleva den.
Sköt om dig.
Jag tänkte att ni behövde mer kraft får att åka tillbaka till framtiden!
- Vad? Hur ska det funka? - Först måste draken upp i luften.
Nu sticker vi.
- Suveränt, mannen! - Tror du denna dag går till historien?
Tror du att jag blir ihågkommen för nåt annat än draken?
Nej, det är mest draken.
Okej, sköt om dig, Ben. - Finns det nånstans att köpa en taco?
Så här behöver det inte bli, grabben.
Du kan fortfarande ge upp och överleva.
Billy The Kid ger sig inte!
Det här är inte slut än, min vän!
Vän? Vem är det du kallar vän?
Upp med händerna.
Vi blir arresterade om de hittar oss. Var tyst.
Dags att sticka!
Den där tar jag. Vänd dig om.
Stå inte bara där som cabaretflickor från Kansas City, efter honom!
Jag vet inte hur du och Billy The Kid fick vagnen att ramla från himlen -
- men den här cirkusen läggs ned idag.
Billy The Kid? Jag är inte med honom.
Du har hans pistol, du hjälpte honom fly. Du ljuger.
- Du är häktad. - Du har missförstått.
Jag kan det här med missförstånd. Ingen sätter sig upp mot sheriff Ryan!
- Han klarar sig. - Fortsätt gå.
- Res på er långsamt. - Skye?
April?
Jag har redan försökt det där. Det är lönlöst.
- Är du med Billy The Kid? - Han ska rädda mig.
Om han gör det, ta mig med.
Det är säkrare här inne. Vädret börjar bli sämre.
Du har ingen aning om hur illa det är.
- Vad sitter du inne för? - Att jag vill samla min familj igen.
- Det känner jag igen. - Hoppas du är redo, grabben.
Då så, blondinen, dags att bege sig härifrån.
Vänta. Var är Billy?
Han flydde som den ynkrygg han är. Kom nu.
- Vart tar du honom? - Han ska möta sin skapare.
- Lycka till med att hitta din familj! - Är det dina sista ord?
- Nej! Semper paratis. - Håll truten.
Gil, det är pappa! Gil, det är pappa!
Jag är ny här, men jag tror mig ha sett den här mannen.
Han såg misstänkt ut och jag tror han hade pistol.
Hallå, Fin. Behöver dy ryckas upp lite?
Här, ta på dig de här.
- Förvånad över att se mig? - Inte efter det jag gått igenom.
- Jag hjälper alltid dig. - Fast du dog ju i New York.
Jag var i New York, men jag dog inte.
- Jo, du dog. - Nej, en kille med hajhjälm dök upp.
- Han tog hit mig för att rädda dig. - Det var min son Gil.
- Där är han. - Inte länge till.
- Jag ställde till det. - Hur då?
Billy The Kid skulle rädda Gil. Men det kan han inte nu.
När vi landade här förändrade vi det, och han stack.
- Så Gil kommer att hängas. - Jag ordnar det, Fin.
- Jag räddar honom som han räddade mig. - Nej, det går inte.
Känner han igen oss räddar han oss inte. Han känner dig.
Framtida Gil känner mig. Lita på mig.
Du kan sluta hoppas på att bi räddad.
- Det där är Gil. - Det är dåligt väder på väg.
- Jag skulle ta skydd om jag var ni. - På med säcken.
Medborgare, än en gång skipar jag rättvisa mot brottslingar i min stad.
Vi måste upprätthålla våra lagar. Ordning över kaos.
Låt denne mans straff vara undantaget, inte regeln.
Det här är vårt liv, vår stad.
Det ser ut som att vi har andra problem.
Ta skydd! En storm är på väg!
Ta skydd!
- Häng honom. - Yippee-ki-ay.
Vad tusan är det som händer i min stad?
Res på dig. Jag räddar dig.
- Vem är du? Skickade Billy dig? - Nej. Oroa dig inte för Billy.
- Oroa dig för hajtromben. - Känner du till hajtromber?
Jag vet också allt om dig, lille Gil.
Dina föräldrar väntar på dig på andra sidan stormen.
Rädda mig, så att jag kan rädda dig, så att du kan rädda dina föräldrar.
- Och så räddar vi världen. - Vem är du?
Jag heter Skye. Ett chokladfärgat minne från det förflutna.
Stick nu, grabben! Stick!
Försök haja det här om du kan.
Richards, vad hände?
Men, för helvete...
Hallå, du ska sitta i finkan!
Du skjuter på min son.
Jag tänker inte tolerera det här längre.
En haj, två hajar...
Röd aj, blå haj. Yeeha!
Gil! Gil!
- Tåget åker. - Fiskar från himlen?
Strunta i det. Ta er till tåget!
Skynda på! Herre min Gud...
Vad är det som låter?
Jag kan hjälpa . Rikta mig mot stormen!
Aktiverar lasertrålar.
Jag visste inte att jag kunde göra det.
Jag tror att ditt huvud drivs av en kärnreaktor.
- Var är tjejerna? - De kommer.
- Vad händer om vi missar det? - Då är vi fast här.
Kom., vi löser det.
- Vart tror du att du ska? - Jag har inte tid med dig.
Lustigt att du nämner tid, för jag har visst all tid i världen.
- Vad pratar du om? - Se inte på mig så. Jag är inte dum.
den där cowboyen var från framtiden och lovade att mig med dit.
- Du kan inte åka till framtiden. - Och du ska dit istället för mig?
- Istället för mig? Billy The Kid? - Jag har redan varit där.
Tänk om jag tar din plats. Framtiden bara väntar på att bli rånad.
Hon klarade det! Nu hittar vi Fin och Skye!
- Virveln faller samman. - Flytta på dig!
- Gör dig redo för en duell. - Allvarligt talat? Ska vi göra det?
Upp med vapnet!
Jag är inte död än!
Men nu är du det.
Rätt äckligt.-Hallå.
Det där tåget är vår enda chans, vi måste med. Kom nu.
Stanna!
Kom igen!
- Skynda på, tåget är för långsamt. - Jag hakar av några vagnar.
- Går det? - Ja, det är ett släktdrag.
- Nu är det ni lokförare. - Uppfattat.
Bäst att han syndar sig, vi är nära nu.
God dag. Det här är Rand McDonald som sänder direkt från Santa Monica.
Här dansar man hajdansen.
En dans som ligger etta på topplistan.
Det där var inte kul.
Fin!
Vi måste varna dem. Kom.
Tack. Vi heter Quint.
En tromb!
En haj!
En hajtromb! Spring!
Skynda er!
Dags att surfa.
- Aj, aj! - Hur gick det?
- Är du på fötter? - Ingen fara.
Skynda!
Det är hajar överallt! Vänta, du är Rand McDonald från tv!
Det är Rand McDonald, jag är med i tv. Baba Booey!
Det är en hajfylld rockmardrö....!
Fortsätt, Gilly.
- Javisst, Raye. - Du vet vad det innebär.
Det är mina föräldrar.
- Hörni... - Flytta på dig, din klumpfot.
Professorn klarade det!
- Varför ska ni förstöra hajtromben? - Hajtromb? Hur känner du till det?
Känner ni till Gil? Blond och blåögd, med en hajhjälm?
- Känner ni honom? - Vår son.
- Snarare er far. - Han måste ha åldrats.
- Hur vet ni två så mycket? - Han ska tidsresa via virveln.
Aj då.
Fin, titta! Det ser ut som en prototyp till...
...kondensatorn!
Se på datumet. Inte då den första hajtromben kom hit.
Ja, precis. Det där är nästa destination.
Vi måste sluta babbla och dumpa hajtromben innan vi blir uppätna.
- Fram med det stora vapnet. - Hoppas JPL inte saknar det.
Håll i, allesammans.
Jag behöver er hjälp för att stabilisera det.
Professorn sa att vi skulle förstöra hajtromben när han åkt igenom.
- Den är borta! - Det gick!
- Ja! - Vi klarade det!
- Vi kan fortfarande göra ett hopp. - Vad då för hopp?
Prototypen är mindre avancerad, men jag kan skriva in datumet.
Jag kan fixa det, men det krävs fart.
- Gilly, vad sägs om din nya bil? - En toppenfin Cadillac.
- Vi tar den! - Jag ska bara justera kondensatorn.
Vänta...
Du ser så bekant ut.
- Gick vi i samma skola? - Det hade jag kommit ihåg.
- Jag heter Raye Martin. - Fin.
- Hej, Fin. - Och jag heter Gilly.
Gilly Shepard. Trevligt att träffas.
Det här lär låta vansinnigt, men professorn åkte till framtiden.
Men det blir ingen framtid om vi inte möter honom där.
- Är ni från framtiden? - Berätta nåt som inte har hänt än.
- Just det. - Ni två blir kära.
Vad?
Tönt.
- Varsågod, grabben. - Tack, pappa.
...gubbe.
Vänta, knäpp jackan. Det börjar bli kallt.
Lycka till!
Om vi nånsin får barn så hoppas jag att de inte blir som de.
Det vore skumt.
- Är kondensatorn redo? - Ja, tillbaka till Santa Monica.
Santa Monica, här kommer vi.
Jag har biljett till Spice Girls, eller ska du se Titanic för 10:e gången?
Nova, vad gjorde du? Varför är vi i San Francisco?
- Det här rör inte dig, Fin. - Vad håller du på med?
Vad jag håller på med? Vi har lagt oss i allt.
Och vem tror du att du är? Jag fick inte skicka en lapp till min farfar -
- men du lät Bryan stanna kvar i revolutionen.
Och så umgås du med dina föräldrar. Låt mig vara.
Det här är min historia nu. Du räddade din familj, nu räddar jag min.
- Nova... - Du kan inte stoppa mig.
- Vad håller hon på med? - Hon tog oss tillbaka till 1997.
Hon ska rädda sin farfar från en haj.
- Jag vill fånga en stor fisk idag. - Det kommer du.
- Jag har mitt turbete med dig. - Då kommer du att ha tur, Nova.
Säg inte så, farfar. Jag heter Jenny Lynn.
- Men du skiner så starkt. - Som en stjärna?
Precis. Som en liten nova.
- Vad tuff du ser ut. - Inte lika tuff som du.
- Jag heter Jenny Lynn. - Vilket fint namn.
- Men du kan kalla mig Nova. - Jaha.
- Har ni plats för en till? - Det blir 20 dollar.
Glöm det. Det är min båt, så jag står för det.
Se bara till att fånga en stor fisk.
Hoppas att hon gör det rätta.
- Har ni plats för tre till. - 60 dollar. Har ni spön?
Här har vi dem.
Okej, vi lägger ut om fem minuter!
Tusan, en till borta. Jag kände inte ens att det högg.
- Använd den här, farfar. - Okej.
När du fått en fisk på linan måste du hålla den spänd.
- Okej, farfar. - Okej, farfar.
Har du tänkt igenom vad du tänkt göra?
Jag kan ge den flickan en framtid. Snart kommer båten att gå under -
- och farfar och andra bli mat åt blodtörstiga hajar.
Vore det April, Claudia, Matt eller Gil skulle du be mig hjälpa dig rädda dem.
Jag tror inte du förstår vad som står på spel.
Jag har fått se min son växa upp i tiden utan mig.
Kan du ana hur det känns?
Kan du tänka dig hur många gånger jag velat inte åka framåt i tiden?
Att stanna kvar som Bryan gjorde?
Om vi lyckas, så kommer allt att återställas.
Och då försvinner Gil.
Han försvinner ur mitt hjärta och min hjärna, för han har aldrig funnits.
Nova, du sa det själv: det här gäller mer än bara oss.
Det är orättvist.
Den där lilla flickan...
- Jag behöver min farfar, Fin. - Jag vet.
Då så, nu åker vi ut och fångar några stora fiskar!
Det där är en släktklenod.
Den har funnits i familjen sen inbördeskriget.
Sedan revolutionen.
- Ursäkta? - Det var inget.
Jag har den ombord som en sorts lyckoamulett.
Det är från den som min sondotter fått sitt namn.
Varför hänger alla bara här? Nu ska här fiskas!
Se till att få i era drag. Det är stora fiskar som väntar!
Nova, allt du är, allt som driver dig, kommer från detta ögonblick.
Och om inte din farfar dör, så kan allt komma att förändras.
Okej. Vet du vad?
Du har rätt. Nu förstår jag.
- Stanna båten! Vänd om! - Nova!
- Ni måste ut härifrån. - Den här båten kommer att...
- ...gå på ett rev och sjunka. - Beklagar.
Jag är pensionerad doktor, jag borde inte ens styra båten.
Kan ni inte kontakta kustbevakningen?
- Titta, farfar! Stora fiskar! - Hajar!
- Kom nu. - Vad är det där?
Nova!
Överge fartyget!
Det är mitt fel att farfar dog.
Jag tänker inte låta honom dö den här gången!
Ta henne till en livbåt! Min vän räddar er!
Få in henne i livbåten.
Jag heter Nova Clarke, du dödade min farfar, nu ska du dö!
- Håll i dig, Nova. Hjälpen är på väg. - Ta hand om Nova.
- Ska ni med? - Vi kommer ikapp.
Ta tag i min hand! Kom igen!
- Nej! - Nej!
Fin!
Nej!
Varje gång jag ska fixa nåt blir det värre, och så dör folk... igen!
- Jag kan inte styra framtiden. - Just det.
Det har du aldrig kunnat, du kan bara styra dina val!
Nu måste vi se till att avsluta det vi har påbörjat.
- Var är kondensatorn? - Här.
- Det här är illa. - Är den trasig?
Den lägger till siffror.
Fin, lämna mig inte...
- Vi har inte tid med det här. - Vi behöver dessutom röra oss snabbt.
Laga den, så ordnar jag hastigheten.
- Skye? - Nästan klar.
- Skye, vi har inte tid. - Sådär!
Ta tag här!
Skye!
Det är nåt som inte stämmer. Det här är inte Santa Monica.
Kom. Vi tar reda på vad vi gjorde för fel.
- Vad tyst det är. - För tyst.
- Du, Skye... - Det är nåt som inte stämmer.
Kolla datumet.
- Är vi där. - Vi åkte ett par tusen år för långt.
- 20013? - Jag ordnar så att vi kan åka tillbaka.
- Det går inte. - Vi tidsresenärer gör vad vi vill.
Det var därför Gil inte var med oss. Man kan bara åka åt ett håll.
Se upp!
- Vad fan var det där? - 20 000 år av hajutveckling.
Det ska bli intressant att se hur människorna ser ut.
- Det var som tusan... - Aprilkopior.
Det är Aprilkopiornas planet.
Vi älskar dig, Fin.
- Vi älskar dig, Fin. - Fräcka dräkter.
Vart tar ni oss? Svara.
Godkänd.
Så det så här det går när man inte räddar sin fru.
- En hyllning till mitt förflutna. - Vad gör den här?
Vänta här. Drottningen kommer.
Leve drottningen!
- Var inte rädd. - Vad vill ni ha av oss?
Dig.
Du är inte April. Du är inte ens mänsklig.
Mänsklig?
Varför skulle jag vilja vara mänsklig?
Menar du som hon?
April!
Vad har hon gjort med dig, April?
Vad gör du? Samlar på dig skräp som nån sorts hajtrombfanatiker.
När mitt huvud hamnade på havsbottnen låg jag där i flera år -
- och var arg att ingen letade efter mig, särskilt du, Fin.
Sen hittades jag i ett fiskenät.
Det tog 10 00 år att förlåta dig, och 1 000 till att skapa vårt paradis.
- Hon lever! - Hennes DNA skapade min armé.
- Man kan inte klona en robot. - Hur åkte du tillbaka i tiden?
- Är det inte en enkel resa? - Kraft. Med det kan man göra allt.
Under seklen har jag lärt mig allt om tidsresor.
Jag såg till att ni kom hit.
Lyssna nu, din mentalt störda mikrovågsugn.
Jag vet inte vad du har fått för dig, men du ska inte tro att...
Nej, sluta! Du gör henne illa!
Sluta, snälla du.
- Ta henne till utställningen! - Varför gör du detta?
För din DNA.
Varje drottning behöver en kung.
Det kan du glömma.
Pappa? Jag har saknat dig så mycket, pappa.
- Matt? - Vi kan vara tillsammans för evigt.
- Kom igen, pappa. - Claudia...
Det är det här det handlar om, familjen.
- Fin. - Nova...
Lyssna på April. Det här kan fungera.
Du är inte verklig. Ingen av er är verklig!
- Precis. - Vi är bättre än människor.
Och det kan du också bli.
Titan.
- Vill du slåss mot mig? - Nej.
- Du slutade aldrig älska henne - Och det gör jag aldrig!
Om inte jag kan ha dig så ska ingen April få det!
Låt honom vara, subba.
Nej!
- Då är vi väl överens. - Skål!
Sista sträckan, eller hur?
Si, kapten Santiago. Vi är nära en grupp med 30 000 hajar.
Stäng alla luckor, dra in näten, det är storm på ingående!
Santiago! Vad är det här? Ett omen?
- Kasta i det! - Nej, gör inte det.
Vem är ni, och vad gör ni här?
- Det är en lång historia. - Är ni med Palmer och ska döda mig?
Nej, jag försöker rädda ert liv. Huvudet är kärnladdat och argt.
- Släpp det, annars går världen under. - Tog ni ombord en bomb på min båt?
Få det att sluta!
Få det att sluta.
Du kom tillbaka!
Välj själv. Babord eller styrbord.
Lyssna, du måste förstöra hajtromben, annars kollapsar tiden.
- Då exploderar allt i intet. - Uppfattat.
Ny plan, kapten. Jag tar pengarna -
- er last och det som finns kvar av fartyget.
Det är ert fel. Ni låt djävulen...
Släpp pistolen, annars spränger jag båten.
- Varför? - Ni måste hjälpa mig stoppa hajtromben,
Fin, vänd mig om!
Okej, vi säger så.
Vet ni vad jag lärt mig här ute?
Vi behöver inte vara rädda för hajar. De ska vara rädda för oss.
- Fångar du fisk med de här? - Ibland.
Nej!
Fin! Mina laserstrålar kan utplåna den sista hajtromben!
- Pappa? - Gil?
Gil, du lever!
Fin! Hajtromben!
Tidsvirvel släppte av mig här. Vi kan avsluta det här!
Jag behöver kondensatorn. Jag kan fixa det här. Vi kan fixa det här.
Här...
Semper fidelis! En Shepard är alltid lojal.
Du menar semper paratis, alltid redo.
Just det. Jag måste ha glömt det.
- Vem är du? - Ge mig den!
Nej!
Du kan inte förstöra den här hajtromben. Det här är vår framtid.
Det är vårt öde! Nu måste du komma med mig!
Aldrig!
Fin, ta kondensatorn!
April!
Den är min, du kan inte använda den!
- Ge mig kondensatorn! - Nej!
- Släpp den! - Jag följer inte med dig!
Vi kan leva för evigt och ingen som vi älskar kommer nånsin att dö!
- Inte så här. - Sluta, du utplånar tiden!
Jag tar den risken.
Släpp, annars kan jag inte stoppa det här!
- Du ligger illa till i lilla Kina! - Åh, hajar.
- Sväva som en fjäril... - Nej!
- Jag skyddar er! - Ikväll äter vi i helvetet!
Du ska följa med mig så att vi kan leva för evigt!
Aldrig!
Kom igen, hajar små. Ni kommer att få storspö!
- Du milde! - Låt dem äta tårta!
Ge mig era hajar!
För sent. Nu styr jag ditt öde!
Nej!
Fin! Det är dags att åka hem!
Fan också.
Fin! Flytta på dig!
- April? - Fin, se upp!
Ta tag i min svans!
Tiden faller samman, men det finns en sak kvar att göra!
- Vad då? - Jag har en nödknapp.
Aktivera den mitt i stormen och utplåna allt.
Antingen lagas tiden, eller så utplånas universum.
- Är du redo för en smäll? - Dags att starta om.
Jag älskar dig, Fin. Vi ses på andra sidan.
Jag älskar dig, April.
Jag bjuder idag, George.
- Var det där en bomb? - Det är nog tester på Point Mugu.
- Jag ringer min enhet och kollar. - Bra idé.
- Stackars liten. - Stackars liten?
Ja, jag älskar hajar.
Hej, mamma. Är du och pappa redo? Bilen är packad.
Så fort pappa tagit farväl av alla.
- Varför står du upp? Du hörde doktorn. - Borde du bjuda? Du äger inte baren nu.
Nu har jag ingenstans att supa.
- Tack för studielånet. - Du är ju del av familjen.
Du med, April. Tack.
Glöm inte att jag lovade dig dubbel lön om du stannar.
Den här ungen måste få ett namn.
Han heter Gil.
Visst, ja. Farfar ska att du skulle ha den här -
- ifall barnet föds medan han är i rymden.
Till "den lille". Må han flyga för evigt.
Hörni, lyssna nu!
På valdagen, rösta på Skye.
Vi växte upp med henne. Hon blir nästa president.
Gud signe USA.
- Så ni ska verkligen dra till Kansas? - Fast du tänker väl inte bli bonde?
Jag startar en firma. Kanske som arborist.
Jag har svårt att tänka mig dig med en motorsåg.
Hit med dem, brorsan. Tack.
Gå inte i konkurs nu.
Då så. Jag bjuder på sista omgången.
För sex år sen, när jag öppnade baren var jag på kant med min familj.
Jag var tvungen att mogna.
Men den här baren förde oss samman igen.
Den stärkte oss och förde oss närmare våra vänner.
Jag kommer att sakna stället.
Jag kommer sakna att se era ansikten dag ut och dag in.
År ut och år in.
Det har inte alltid varit lätt, men vi kämpade för varandra.
Vi ruckade aldrig på våra principer.
I alla motgångar så tog vi hand om varandra.
Så nu när jag... när vi...
...inleder ett nytt kapitel i våra liv -
Så vill jag utbringa en skål för alla er. för ni är mina hjältar.
Till slutet på en era, och nystarter.
- Semper paratis! - Semper paratis!
Hur är det med dig?
- Har vattnet gått? - Vi åker till sjukhuset.
- Ring sjukhuset! - Vi måste åka!
- Jag hämtar bilen. - Och babyväskan.
Öppna dörren.
Nu är det dags för vädret, och det kan vara världsrekord.
Inte ett moln och inga stormar någonstans.
Så ge er ut och tillbringa tid med familjen på denna vackra dag.
Något liknande kommer ni aldrig se igen.